Erik.
Ragnar Lodbrok, velkommen hjem til meg.
Du også, Rolv.
Jeg har gjort som du ba om, Ragnar.
Jeg har samlet disse unge mennene til å møte deg.
Alle har sverget på ringen sin å holde dette møtet hemmelig.
Du har gjort det bra, min venn.
Jeg visste jeg kunne stole på deg.
Hvorfor er vi her?
Dere er først og fremst her
fordi dere ikke har noe bedre å gjøre.
Dere lever alle uvirksomme og bortkastede liv.
Hør på ham!
Vi har bygget en ny båt.
En båt?
Og med denne båten kan vi for første gang
dra vestover.
Over det store havet til et sted kalt England,
hvor utallige rikdommer venter oss.
Hvordan kan vi styre over åpent hav?
Vi har funnet en måte.
- Vil dere at vi skal være med i båten? - Ja.
Og jeg har Ragnars ord på at alle er likeverdige,
og at vi deler byttet likt.
Hvis det blir noe.
Hva heter du?
Knut.
Jeg har hørt vitnemål, Knut.
Bare historier.
"Bare historier."
"Bare historier"?
Alt begynner og slutter som historier.
Men vi må huske på
at jarl Haraldson har beordret oss til å seile mot øst.
Jarlen vet ingenting om den nye båten vår.
Han vet ingenting om den nye navigeringsmåten.
Derfor nekter han oss å dra vestover.
Han kan drepe oss for at vi ikke følger ordre.
Ja, det kan han.
Vi kan tilby dere sjansen til å skinne i kamp
og imponere gudene,
og å bringe tilbake skatter dere aldri har sett før.
Har dere baller til å bli med?
Jeg blir med.
- Jeg også. - Jeg blir med.
- Jeg også! - Jeg blir også med!
- Og jeg! - Jeg blir med!
Hva med deg, Knut?
Blir du med?
Ja, jeg vil ha en god historie jeg kan fortelle barna mine.
Gjør dere klare til å dra om noen uker,
og ikke fortell det til noen som ikke behøver å vite.
Godt kast.
Godt spilt.
- Nå? - Det var et møte, herre.
- Hvor? - Hos Erik Martein.
Var Ragnar Lodbrok der?
Ja, herre.
Skal vi vise dem øksen?
Ingenting ville gledet meg mer, men det er for tidlig.
Vi må observere og vente.
Kun gode ting kommer ut av observasjon
og venting.
Så du på min hustru?
- Har du ligget med henne? - Nei, herre!
Jeg sverger ved alle guder.
Hvis hun vil ligge med deg,
gir jeg min tillatelse.
Det blir ordnet.
- Når seiler vi? - Jeg har jo sagt det alt.
- Jeg vil ikke at du skal bli med. - Hvorfor ikke?
Jeg må etterlate barna og gården i hendene på noen jeg stoler på.
Hva om jarlen finner ut at vi drar uten tillatelse?
Han kan prøve å overta hjemmet vårt.
Dette skulle bli vårt livs mest spennende reise.
Vi skulle dra vestover!
Jeg har drømt om det mange ganger,
og i drømmene mine var vi alltid sammen.
Hva om det ikke finnes noe i vest?
Dette er verdens dummeste og farligste reise.
Hva om vi dør begge to?
Hvem skal ta seg av barna?
Rolv?
Du har ingen rett til å si det.
Greit.
Du kan dra.
Du drar,
og jeg blir her og passer på barna.
Siggi?
Gå vekk!
Det er så kaldt her inne,
men snart blir vi varme.
Hva tar du meg for?
Trodde du virkelig en orm som deg
kunne ligge med en kvinne som meg?
Jeg er jarlens hustru!
Nå vet jeg hvem jeg kan stole på
og ikke.
- Ta ham. - Ja, herre.
Bli kvitt ham.
- Kom. - Hvor?
Utenfor.
Kom deg opp!
Min kjære!
Glem det. Forsvar deg.
Hvordan våger du?
Er jeg ikke god nok for deg?
Er jeg ikke sterk nok for deg?
Hør her...
Du kan høre.
Husker du ikke at jeg reddet livet ditt?
Hvordan kan jeg glemme det?
Du minner meg stadig på det.
Jeg er så sint på deg!
Slutt!
Er dere gale? Dere kunne ha drept hverandre!
Er det det dere vil?
- Vi bare krangler. - Da skal dere ikke krangle slik igjen.
Gå og legg deg igjen!
Fine greier
når grisungen gir galten en lærepenge.
Olafur overrasket meg.
Av dem alle, trodde jeg ikke han ville oppføre seg slik.
- En mann lever eller dør på sin ære. - Det er sant.
Hadde han så lave tanker om min
at han virkelig trodde at jeg ville gi deg til ham?
- Ære er en sjelden egenskap i dag. - Ja.
Nesten like sjelden som dem jeg kan stole på.
Det er sant, min kjære. Våre fiender er overalt.
"Overalt?"
De kan ikke vinne.
Er du sint på meg fremdeles?
Nei.
Men jeg har vondt i hjertet fordi jeg ikke kan være med deg.
- Rolv. - Godt jobbet, Erik.
Hvor er ankeret mitt?
Jeg ble lovet det i dag.
- Kanskje smeden din lyver. - Det tror jeg ikke.
Dette håret er fra datteren hans.
Jeg lovet ham at om han gikk til jarl Haraldson,
ville jeg finne en måte å drepe henne på.
Jeg ser ikke Knut ennå.
Fordi han ikke er her.
Han har ikke gitt beskjed heller.
Det bekymrer meg.
Vi lever i et hav av bekymringer.
Men se, noen av dem forsvinner.
Her, dette er ditt.
Og dette er mitt.
Mester.
Måtte gudene velsigne oss med kraftig vind og smult farvann.
Kom hit, trell.
Dekk ravnene.
Føl den vinden. Brisen er i gang.
Klargjør årene.
Kom.
Nå?
De har satt seil.
Godt. Da vil de aldri bli hørt fra igjen.
Men...
Men hva?
Hva om Ragnar har rett?
Det finnes ingen land i vest!
Kom deg ut.
Det er midtag.
Se på skiven.
Hent bøtta.
Ikke for langt til sør.
Ikke for langt til nord.
Skiven virker.
Hvordan vet vi det?
Det store havet holdes på plass
av Midgardsormen.
Den store kroppen omgir det,
og han holder halen i munnen for å slutte sirkelen
og forhindre at bølgene bryter ut.
Men en dag var guden Tor, jordas sønn, ute på havet og fisket etter ormen,
og han brukte et oksehode til agn.
Midgardsormen reiste seg og bølgene slo mot stranden,
mens han vridde og snodde seg i raseri.
Ormen og guden var like sterke
i den ville kampen.
Havet bruste rundt dem,
men så løsnet kroken
og ormen snodde seg fri,
og sank deretter raskt under vann.
Og snart var havet smult igjen,
som om ingenting hadde forstyrret det.
Tor.
Stormen kommer.
Skal vi ta ned seilet?
Floke, skal vi ta ned seilet?
Ja, vi må ta ned seilet,
og så må vi ro.
Om vi ikke beveger oss fremover,
blir vi oppslukt av bølgene og synker.
Klare?
- Hold henne på rett kjøl! - Dere hørte ham!
Telt!
Sett ut årene!
Ro!
Lindisfarne kloster, kongedømmet Northumberland, England
Er du redd?
Ja, Ragnar Lodbrok, jeg er redd.
Men ikke for meg.
Jeg er redd for båten min.
Tor slår på ambolten.
Han er sint på oss.
Han vil at vi skal synke.
Det er sant!
Tor slår med hammeren.
Lynet er gnister fra ambolten.
Men han er ikke sint på oss.
Jeg forstår det nå.
Hvorfor skulle han være sint på oss?
Hvorfor skulle han ønske at vi synker?
Forstår dere ikke? Han feirer.
Han er full av godt nytt.
Han vil vise alle at denne båten ikke kan synke.
Han elsker denne båten!
Sitt ned, din tosk!
Det er min båt, og gudene elsker den.
Hvorfor skulle jeg
ikke være glad?
Sett deg, Floke.
Husk at du ikke kan svømme!
Så du det, broder Adalstein?
Så du det? Si at du så det.
Ja, broder, jeg så det.
Det står skrevet, og nå skjer det.
Gud hjelpe oss, broder Adalstein.
Fader Cuthbert!
Hva er det, broder Adalstein?
Vi ser tegnene alle sammen.
Hvilke tegn snakker du om?
Du vet like godt som oss at dommedag er nær.
Jeremia sier det!
"Mørk er solen når den går opp,
"og månen gir ikke lys
"og himmelens stjerner skal falle."
Det er nok, for Guds skyld.
Men det er sant!
"Jeg sto ved havets bredde
"og så et dyr stige opp av havet.
"Det hadde ti horn og sju hoder."
Ikke et ord til!
Gå tilbake til sovesalen
og be til Gud om tilgivelse og ydmykhet.
Og når stormen har passert, blir alt bra.
Gjør som jeg befaler.
Ja, fader.
Det finnes ingenting i vest!
Vi seiler ikke mot et nytt land,
men ut i åpent hav,
og vi er fullstendig fortapte.
Kauko og Leif, vi har blitt overtalt av galninger og tosker.
Guden Loke står bak denne ferden.
Slyngelen, den listige.
Problemer og lidelse er mat og drikke for ham.
- Hold kjeft! - Nei!
Nei.
Hvis noen er gale, er det deg.
Det var ikke jeg som overbeviste alle disse mennene
om å ofre livet for en drøm, en illusjon.
Det var ikke jeg som slo meg sammen med den listige
for å få oss til å dra vestover
til det store intet.
- Han er gal! - Ikke spott gudene!
Og her er vi. Fortapte
og døden nær.
For hva da?
Sett deg og hold kjeft.
Du høres ut som den listige.
Kanskje du er guden av ugagn
som gjør menn gale og sender dem i døden.
Sett deg!
Jeg forbanner den dagen jeg ble med deg, Ragnar Lodbrok.
For dette skipet er fordømt, og vi er...
Slipp ut ravnene.
Hvis de ikke kommer tilbake, finnes det land.
Men kommer de tilbake...
Far!
God dag, smed.
Hva kan jeg gjøre for deg, herre?
Du lager ankere, ikke sant?
Ja, herre.
Har du laget noen i det siste?
Nei, ikke i det siste, jarl Haraldson.
Smidde du ikke et anker til en mann ved navn Ragnar Lodbrok?
Det ville jeg ha husket.
Ikke gjør datteren min noe.
Hvorfor skulle jeg gjøre henne noe?
Jarlen ønsker bare sannheten.
Smidde du ankeret til Ragnar Lodbroks skip?
Ja.
Slipp henne.
Legg ned hammeren.
Jeg lover at intet skal skje din datter.
Se inn i flammene.
Vismennene sier at vi kan se fremtiden
i flammene.
Nei!
Vær så snill!
Hva ser du?
Jeg ser min egen død.
Nei!
De kommer tilbake.
Det finnes ikke land.
Sjøfugler!
Måker!
Måker?
Hør!
Det virker!
Vi klarte det!
Vi klarte det! Ro!
Du klarte det, Ragnar!
Fest seilet!
Slipp årene!
Hva er det?
Hvorfor ringte varselsklokken?
De har kommet. De er her.
Hvem er her?
Helvete og dets djevler!
Lås dørene og bli inne! Fort.
Porten!
De vet at vi er her.
Ingen kaster bort livet unødvendig,
selv ikke for å imponere gudene.
Hold dere nær hverandre.
Nå er de her! Kom, broder.
Fort!
Sett i gang, Arne.
Ikke vær redde.
Stol på Gud,
og la oss be.
Dette er slutten!
Herrens sønn kommer!
Løp!
Leif.
Jeg forstår ikke dette.
Hvorfor lar de slike skatter være ubeskyttet?
Har de en forhekselse eller magi som beskytter dem?
Ser ikke sånn ut.
Kanskje de tror at guden deres beskytter dem.
Hvis det er guden deres, er han død.
Han er spikret på et kors.
Han kan ikke beskytte noen.
Han er ikke levende, som Odin, Tor eller Frøy.
Hvilken nytte er han da?
Snakker du språket vårt?
Hvordan kan du snakke språket vårt?
Jeg har reist.
Vi blir bedt om å reise rundt med Guds ord.
Ikke drep meg, vær så snill.
Hva har du i hånden?
En bok.
Johannes' evangelium. Jeg ville redde den.
Av alle skattene jeg ser her,
valgte du å redde denne?
Ja.
Hvorfor det?
Fordi uten Guds ord er det kun mørke.
Dette er sannelig et merkelig sted.
Vi har vært overalt, men fant ingen kvinner.
Bare disse underlige mennene.
Jeg tror de er prester for sin gud.
Ta det dere vil ha.
Det var dette vi kom for.
Hvorfor har dere ikke drept denne?
Han er verdt mer levende,
for salg som trell.
Jeg skal drepe ham.
Vi har ikke plass på båten.
Jeg forbyr det.
Hvordan kan du forby, lillebror?
Vi er alle likeverdige,
og jeg sier at han skal dø.
Betyr det virkelig så mye for deg?
Så mye bryr vi oss om guden deres.
Så mye gull!
Se!
Videre!
Ditt verk, Floke?
Vil du drukne, min venn?
La meg hjelpe deg.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso, DDS